Maailma on lakannut pyörimästä.
Emme ole nähneet tällaista pitkään aikaan.
Uutiset, sosiaalinen media ja lehtien etusivut-
-eivät keskity enää pahaan, vaan hyvään.
Ei sotaan ja terrorismiin, vaan rakkauteen.
Kiitos tästä kuuluu Pius XIII:n riipaiseville rakkauskirjeille.
Maailma on lakannut pyörimästä. Maailma on lakannut pyörimästä.
Pyhä isä, myönsitte audienssin Vatikaanin viestintäjohtajalle.
Hän odottaa ulkopuolella.
Oletteko varma?
Italian pääministeri lykkää edelleen-
-Vatikaanin ja ammattiliittojen verotuslainsäädäntöä.
Vasemmisto haluaa päitä vadille.
Moni väittää, että te olette tämän takana.
Että te muutitte pääministerin mielen.
-Minä ajattelen samaa. -Se voi olla totta.
-Miten teitte sen? -Nöyryytin häntä.
Ette tiedä, miten paljon voi saavuttaa-
-nöyryyttämällä toista, mutta siinä on salaisuus.
-Mikä se on? -Kohde ei saa huomata nöyryytystä.
Jos sopii sanoa, te olette pirullinen.
Niinkö? Läheiseni sanovat minua pyhimykseksi.
Miten Moskovan patriarkan kanssa meni?
Moskovan patriarkka on tylsempi kuin golfin katsominen TV:stä.
Milloin teemme seuraavat päätökset?
Muistatteko, että lupasitte opastaa kolmasluokkalaisten luokkaretkeä?
Luoja kaikkivaltias, mitä olen tehnyt ansaitakseni sen?
En tiedä, ehdinkö siihen.
Minun täytyy katsoa silloin golfia TV:stä.
Ette kai halua lasten pettyvän?
Minä petyin lapsiin.
Ettekö pitänyt lapsuudestanne?
Muistan lapsuudestani vain sen, että eräänä päivänä se katosi.
Pyykkipoika. Onko David Tanistonen väitteitä pystytty vahvistamaan?
Mielestäni kyllä.
Hänen äidillään oli lyhyt suhde arkkipiispa Kurtwellin kanssa-
-kun he kävivät katolista yliopistoa Washington D.C:ssä.
Sitten he ajautuivat erilleen.
Hartaana katolilaisena nainen päätti synnyttää poikansa.
Muutaman vuoden päästä hän oli taloudellisissa vaikeuksissa-
-ja päätti pyytää Kurtwellilta apua.
Ja niin Kurtwell oppi tuntemaan Davidin.
Mutta sillä välin maanjäristys oli muuttanut miehen persoonaa-
-ja nuori mies sai siitä osansa.
Loput tarinasta meidän täytyy kysyä Kurtwellilta.
Aion muuttaa asioita. Haluaisin teistä henkilökohtaisen sihteerini.
Sisar Mary on saanut tehtävänsä päätökseen-
-ja haluaa ymmärrettävästi siirtyä muualle.
-Saanut tehtävänsä päätökseen? -Kyllä.
Lapsipaavista on tullut mies.
Tarvitsin ennen äitihahmoa, mutta nyt tarvitsen kollegaa.
Mitä sanotte ehdotuksestani?
En voi suostua.
-Miksi ette? -Koska se olisi tekopyhää.
Mikä siinä on tekopyhää?
Olen hom... Olen homoseksuaali, pyhä isä.
Te haluatte karkottaa kaikki homoseksuaalit kirkosta.
Joka säännöllä on poikkeuksensa.
En voi hyväksyä poikkeusta, jonka tekisitte vuokseni.
En hyväksy sääntöä.
On suuri virhe olla hyväksymättä homoseksuaaleja.
On suuri virhe verrata heitä pedofiileihin, kuten te teette.
Se on kohtuuton yleistys.
Kuinka te ette näe sitä, te kaikista ihmisistä, pyhä isä?
Te, joka kirjoititte ne riipaisevat rakkauskirjeet.
Pedofilia on pelkkää väkivaltaa.
Homoseksuaalisuus on pelkkää rakkautta.
Kieltäydytte sihteerin paikasta, mutta teette jo sitä.
Tarjoatte minulle neuvoja. Sitä sihteeri tekee.
Tässä tapauksessa en halua pelkästään tarjota neuvoja.
-Haluan teidän hyväksyvän ne. -Hyväksymisiäni ei kukaan huomaa.
Se on paavin kohtalo. Se on vallan kohtalo.
Jos pyydän teitä henkilökohtaiseksi sihteerikseni-
-enkö ole jo muuttamassa uskomuksiani homoseksuaalisuudesta?
Luuletteko, etten tiedä homoseksuaalisuudestanne mitään?
Tai siitä, että teitä käytettiin lapsena hyväksi?
Tiesin senkin. Siksi lähetin teidät Kurtwellin luo.
Siksi haluan teidät nyt rinnalleni. Tulevaisuuden vuoksi.
Siihen tarvitaan oikeat motiivit, ja teillä on ne.
Oikeat motiivit voivat muuttaa maailmaa.
Te olette muuttunut.
Sen jälkeen, kun palasitte matkaltanne.
Millä tavalla olen muuttunut?
Olette muuttanut pelkonne vihaksi.
Oikein hyvä, Gutierrez.
Oikein hyvä.
Pyydän teitä.
Kertokaa minulle suurin viisaus, jonka olette ikinä oppineet.
Loppujen lopuksi vieläkin enemmän kuin Jumalaan-
-on tärkeämpää uskoa itseensä, Lenny.
Onko teillä mitään... parempaa?
Tuo on banaali latteus.
Kunpa tietäisitte, miten totta-
-banaalit latteudet voivat olla, kollega hyvä.
Katsokaa meitäkin. Me olemme valta.
Ja valta on banaali latteus.
Käsittelemme teitä jonain päivänä.
-Mitä tarkoitatte? -Teistä tulee pyhimys.
En tarvitse enää uusia askelia urallani.
Teidän rukouksenne, pyhä isä, liikuttavat Jumalaa.
Niinkö? Milloin?
Pysytään faktoissa ja jätetään välistä se, mitä teitte 14-vuotiaana-
-kuolemansairaalle naiselle, joka parani yhtäkkiä.
Tässä ovat tosiasiat.
Esther ja Peter olivat hedelmättömiä, steriilejä, mahoja.
Nuori nainen uskoutui teille. Te, pyhä isä-
-ette käskenyt hänen mennä lääkäriin, kuten kuka tahansa muu olisi tehnyt.
Sen sijaan te rukoilitte.
Esther tuli raskaaksi ja synnytti kauniin lapsen.
Kävi myös ilmi, että sisar Antonia-
-oli itse asiassa arvoton nainen, pahuudentekijä.
Teillä oli valta poistaa hänet tehtävästään.
Teillä oli valta rangaista häntä.
Allekirjoitus olisi riittänyt, mutta päätitte olla tekemättä niin.
Sen sijaan päätitte rukoilla sateessa-
-polvillanne valtatien levähdyspaikalla-
-ja sillä hetkellä sisar Antonia poistui lavalta-
-Jumalallisen rangaistuksen saattelemana.
Nämä ovat asioita, joita pyhimykset tekevät.
Heitä liikuttaa niin vahva usko-
-että he uskovat Jumalaan, Jumalan voimaan-
-ennen kuin he uskovat ihmisten voimaan.
Kuten näette, pyhä isä, ihmeitä voi tapahtua.
Meidän täytyy vain pitää korvamme auki.
-Ovatko korvanne auki Juanalle? -Aina.
Kun hän oli 15, hän meni sairaalaan tapaamaan lapsia.
Hän toi aina mandariineja. Hän ei välittänyt, söivätkö he niitä.
Hän halusi heidän kuorivan niitä ja puristelevan kuoria-
-ja ruiskuttavan toistensa päälle raikasta sitruksentuoksua.
Sitten hän sanoi lapsille:
"Lähden pois luotanne, ja te lähdette pois minun luotani."
"Mutta sillä ei ole väliä, koska jätimme maan päälle hyvää tuoksua."
Voisin kuunnella tuntikausia. Tuo tarina kertoo jotain tärkeää.
Mitä?
Että ellei hyvyyteen liitä mielikuvitusta-
-siitä voi tulla pelkkää ekshibitionismia.
Kuinka totta. Kuinka totta.
Jos haluatte tietää kaiken Juanasta, meillä on siihen loistava tilaisuus.
Joka joulu ihmelapset, jotka ovat nyt viisissäkymmenissä-
-kokoontuvat Guatemala Cityyn kertomaan ihmeparantumisestaan.
Olen ollut siellä. Se oli koskettava ja unohtumaton kokemus.
Kaikki riemastuisivat, jos tulisitte paikalle.
Viettäisinkö joulun Guatemalassa?
Kyllä. Se olisi ikimuistoinen ele.
Hyvä on. Mennään Guatemalaan.
Kunhan se on pieni, yksityinen tapaaminen-
-ilman väkijoukkoja ja lehdistöä.
-Vain me ja ihmelapset. -Aivan kuten toivotte.
Lapset, kierrämme tänään Vatikaanin museoita.
Minä olen oppaanne.
Aiemmin satoi lunta. Nyt sataa vettä.
Ikävää. Lumi on niin paljon sadetta mukavampaa.
-Eikö olekin? -Kyllä.
Mutta sade tarkoittaa, että olette olleet tuhmia lapsia.
-Miksi? -Miksikö?
Koska sadepisarat ovat Kristuksen kyyneliä.
Ja jos Jeesus itkee, olette suututtaneet hänet.
Mitä? Se oli vitsi.
Ymmärtäkää nyt huumoria, hyvänen aika.
Lapset, nyt menemme syömään hampurilaisia ja ranskalaisia-
-ja ruoan jälkeen jatkamme museokierrosta.
Seuratkaa minua.
Etkö aio syödä hampurilaisia ja ranskalaisia?
Äiti haluaa, että noudatan välimerellistä ruokavaliota.
Ymmärrän.
En halua äitiä, jolla on parta.
Sinun täytyy oppia tyytymään siihen, mitä saat.
En halua tyytyä.
Olet oikeassa. Minäkään en halua enää tyytyä.
Miten voitte?
Minäkö? Olen aina hyvällä tuulella.
Olen aina yhdistänyt hyvän tuulen tyhmyyteen.
Eikä syyttä, teidän pyhyytenne.
Mutta hyvästä tuulesta ja tyhmyydestä saa uskomattoman paljon energiaa.
Mitä halusitte kertoa?
Halusin kertoa tutkimuksesta, jota olen julkaissut kahdeksan vuotta.
Mitä se koskee?
Kysyimme sekalaiselta joukolta ihmisiä-
-haluaisivatko he osallistua paavin messuun.
-Kuinka moni? -99 prosenttia katolilaisista.
Muuttaisiko se asioita?
Ei, teidän pyhyytenne. Se ei muuttaisi asioita.
Paavi ei muuta ihmisiä.
Sitten vahvistatte-
-että minulla ei ole syytä näyttäytyä julkisuudessa.
-Itse asiassa teillä on syy. -Mikähän se mahtaa olla?
Jos esiinnytte julkisuudessa, autatte ihmisiä olemaan hyvällä tuulella.
-En ole koomikko. -Sillä ei ole väliä.
Pelkkä läsnäolonne auttaa ihmisiä olemaan hyvällä tuulella.
-Se ei kuulu velvollisuuksiini. -Kyllä kuuluu.
Teidän pyhyytenne...
Olette muuttunut paljon sen jälkeen, kun teistä tuli paavi.
Koettelemukset muuttavat meitä, Aguirre.
Hyvä tuuli ei muuta.
-Mitä käsillenne tapahtui, eminenssi? -Pyhä isä.
Alaskan kylmyys. Pidän messua ulkoilmassa.
Ettekö ole kokeillut ihovoiteita?
Olen allerginen, ja minulla on reuma.
Nämä näyttävät Kristuksen käsiltä ristillä.
Jumala teitä siunatkoon, pyhä isä.
En pysty edes pitelemään juomalasia enää.
Miehen nimi oli Jack Walser.
Hän oli isännöitsijä talossa, jossa asuimme-
-ennen kuin Luoja kutsui minua.
Hän jakoi vuokralaiset kahteen luokkaan:
paikallisiin ja kiertolaisiin.
Minun perheeni kuului kiertolaisiin-
-koska meillä ei ollut tarpeeksi rahaa vakaaseen elämään.
Eräänä aamuna Jack soitti ovikelloamme kello 10 aamulla.
Hän luuli minun olevan koulussa.
Mutta sinä päivänä-
-olin kotona, kuumeessa sängyssä.
Huoneeni ovi oli auki.
Hän kävi pitkäkseen sohvalle, jolla isäni istui kuuntelemassa radiota.
Hän kasteli sen litimäräksi märillä vaatteillaan.
Hän sanoi minulle, että kiertolaisten juhlat ovat ohi-
-ja että omistajat ovat päättäneet tuplata vuokrat.
Hän sanoi sen niin kuin hänellä olisi ollut jotain hyvää suussa.
Sitten hän viittilöi minua lähemmäs.
Hän sanoi minulle-
-äänellä, jota en ollut koskaan ennen kuullut: "Käy polvillesi."
Lopuksi...
...hän sanoi karkeimman lauseen, jonka olen kuullut.
Hän sanoi: "On vain kaksi syytä, miksi ihminen menee polvilleen."
"Rukoillakseen ja oppiakseen tuntemaan itsensä."
Olin vain 12-vuotias, pyhä isä. Olin 12-vuotias!
Teidän täytyy jatkaa, arkkipiispa. Tarinanne ei pääty vielä.
-Mitä muuta haluatte tietää? -Mitä sen jälkeen tapahtui?
Haluatte tietää, tuliko minusta aikuisena kuin Jack Walser.
Siitähän te vain välitätte. Mitä väliä on 12-vuotiaalla pojalla-
-märissä vaatteissa olevan miehen edessä helmikuussa 1955?
Me välitämme kaikista lapsista, arkkipiispa.
Kaikista lapsista.
Hyvä on.
Hoidetaan tämä sitten alta pois.
Kyllä, pyhä isä.
Lopun elämääni-
-minä käyttäydyin kuin Jack Walser.
Riittääkö se?
Tulkaa tänne, arkkipiispa.
Olen tehnyt päätökseni. Lähetän teidät takaisin Yhdysvaltoihin.
-Minne haluatte mennä? -New Yorkiin.
-Haluan mennä kotiin. -Hyvä on.
Hyvä isä, myötätuntonne on rajaton.
Kykynne antaa anteeksi on rajaton.
-Minulla on vain yksi pyyntö. -Pyytäkää mitä tahansa.
Haluan varmistaa, että haluatte todella mennä kotiin.
Laittakaa sormenne New Yorkin kohdalle karttapallolla.
Ketchikan, Alaska.
Tunnen paikan. Se on oikein mukava.
Pieni 8000 asukkaan kylä, jossa on niin kylmä, että sormenne halkeavat.
Mutta nobelisti Brodskyn sanoin:
"Kauneus alhaisissa lämpötiloissa on kauneutta."
Arkkipiispa Kurtwell, sairautenne on pettänyt teidät.
Huhutaan, että aion jättää Vatikaanin.
Teidän on myönnettävä, että Vatikaanissa kiertävät huhut-
-ovat lähes aina totta.
-Minne minä menen? -Sinne, minne aina halusitte mennä.
Lasten luo. Olette orpo.
Orvot haluavat aina pysyä lasten kanssa.
-Mistä tiedätte, että olen orpo? -Olen aina tiennyt.
-Mistä tiesitte? -On vaikeaa...
Pyhimyksen on vaikea vastata kaikkiin ihmiskunnan kysymyksiin.
Voinko alkaa sanoa sinua taas Lennyksi?
-Vain, jos saan sanoa sinua äidiksi. -Kyllä, saat sanoa minua äidiksi.
-Mutta minne minä menen? -Afrikkaan sisar Antonian tilalle.
Vastaat siellä 250 hyväntekeväisyyskylästä.
Haluaisin avata uusia kyliä pelkästään lapsille.
-Mitä sanot? -Minusta se on hyvä ajatus.
Loppujen lopuksi me kaikki palaamme alkuun.
-Milloin sinä palaat alkuun? -Mistä minä aloitin?
Aloitit kahden hippivanhemman luota.
Olen lakannut etsimästä vanhempiani.
-Olen lakannut etsimästä Jumalaa. -Älä enää ikinä sano noin.
Totuus on, että et ole koskaan etsinyt. Olet piilotellut itseäsi.
-Milloin haluat minun lähtevän? -Huomisaamuna.
Ennen kuin lähdet, jos haluat-
-voit sanoa hyvästit kardinaalivaltiosihteerille.
-Hei hei, pyhimys. -Hei hei, äiti.
Voitteko huonosti?
Voin vain hetkellisesti huonosti.
-Kutsunko lääkärin? -Ei. Tämä ei ole vakavaa.
-Ettekö varmasti halua lääkäriä? -Voin jo paremmin.
Uskotteko te Jumalaan?
Minä... Kyllä, minä uskon.
Minä en. Ne, jotka uskovat Jumalaan, eivät usko mihinkään.
Tiedät kai, että olin rakastunut siihen naiseen?
Tietenkin tiesit. Luet minua kuin avointa kirjaa.
Ja tässä me taas olemme saman vanhan kysymyksen äärellä.
Kuka väittää, ettei mies voi rakastaa Jumalaa ja naista samaan aikaan?
Se on paskapuhetta.
Yhtä asiaa sinusta en ymmärrä.
Oletko Lazio-fani kuten isäsi vai kannatatko Napolia kuten minä?
Olet sen suhteen epäselvä.
Mitä? Haluatko tietää, mitä Tonino Pettolalle tapahtui?
Kuulehan.
Tonino Pettolalle tapahtui niin, että... Se oli rankkaa.
Minä en halunnut, mutta paavi... Siinä kävi niin, että...
Voi luoja, olin vähällä kertoa sinulle. Ei, ystäväni. Anna anteeksi.
En voi kertoa kenellekään, mitä Pettolalle tapahtui.
En voi kertoa edes sinulle, ja olet paras ystäväni.
Jotkut salaisuudet ovat niin tärkeitä, ettei niitä tule kertoa.
Älä hyljeksi minua tämän vuoksi. Olet kuin oma poikani.
Mutta en voi koskaan paljastaa, mitä Tonino Pettolalle tapahtui.
Hyvää joulua, Girolamo.
Olitte oikeassa.
Kun orpo vanhenee, hän saattaa löytää sisältään uuden nuoruuden.
Sillä hetkellä hänellä on jotain sanottavaa.
Teillä on jotain sanottavaa.
Tiedän sen. Tunnen sen. Te sanotte sen.
Teidän pyhyytenne, te sanotte sen. Te sanotte sen.
Te sanotte sen. Te sanotte sen.
Te sanotte sen. Te sanotte sen. Te sanotte sen.
Teillä on läheinen perhe, eminenssi. Hyvin rakastava.
Tämä on ollut ihana jouluaatto.
Voinko sanoa jotain, joka koskee teitä henkilökohtaisesti?
Vanhempanne hylkäsivät teidät lapsena.
Se ei ole outoa. Lapsen voi joutua hylkäämään monesta syystä.
Mikään ei viittaa siihen, että he olisivat kuolleet.
Teistä tuli yksi maailman kuuluisimmista ihmisistä-
-mutta he eivät yritä ottaa teihin yhteyttä.
Mietin, miksi. Soimaako omatunto heitä?
Sovinnon mahdollisuuden pitäisi kuitenkin olla vahvempi-
-kuin syyllisyydentunnon.
-Mihin selitykseen päädyitte? -Hyvin yksinkertaiseen.
He olivat hippejä. Ehkä he ovat yhä yhtä liberaaleja-
-ja uudistusmielisiä kuin silloin.
Te päädyitte edustamaan ajatusmaailmaa-
-joka on täysin päinvastainen kuin heidän.
Eivätkö he ota yhteyttä eriävien poliittisten kantojen takia?
Minusta jokainen, joka kykenee hylkäämään lapsensa-
-voi kyetä myös kieltämään tämän.
Pyhä isä, lentokone odottaa meitä kiitoradalla.
Se on valmiina, kun te olette valmis.
Me emme lähde Guatemalaan.
-Ihmelapset tulevat pettymään. -Niin tulevat.
Mutta ajan myötä he ymmärtävät.
Halusin lapsena vain päästä kardinaaliksi.
Entä te, pyhä isä? Mikä te halusitte olla lapsena?
Halusin olla lapsi.
-Missä Jumala on nyt? -Venetsiassa.
Venetsiassa? Missä siellä hän asuu?
Se minun täytyy selvittää.
Anteeksi. Anteeksi.
Anteeksi.
Pyhä isä.
Hankin teille jotain typerää.
Sillä ei ole oikeaa arvoa, mutta ajattelin teitä, kun näin sen.
Tässä sanotaan, että tällä näkee yli sadan metrin päähän.
Pyhä isä, ravintolan päällikkö ja henkilökunta -
pyytävät teiltä siunausta.
He ovat kaikki takananne.
Jos käännytte, se olisi heille pieni ihme.
Ei.
Se olisi näyttely.
Kun häneltä kysyttiin: "Kuka on Jumala?"
"Jumala on avaus", sanoi siunattu Juana.
Hän oli vain 14-vuotias.
Eikä kukaan ymmärtänyt, mitä hän yritti sanoa.
Ja sitten-
-lapset kysyivät kuolemaisillaan olevalta Juanalta kysymyksiä.
Olemmeko me kuolleita vai elossa?
Olemmeko me väsyneitä vai tarmokkaita?
Olemmeko me terveitä vai sairaita?
Olemmeko me hyviä vai pahoja?
Onko meillä yhä aikaa, vai onko se loppunut?
Olemmeko me vanhoja vai nuoria?
Olemmeko me puhtaita vai likaisia?
Olemmeko me typeriä vai älykkäitä?
Olemmeko me totta vai väärin?
Olemmeko me rikkaita vai köyhiä?
Olemmeko me kuninkaita vai palvelijoita?
Olemmeko me hyviä vai kauniita?
Onko meillä lämmin vai kylmä?
Olemmeko me onnellisia vai sokeita?
Olemmeko me pettyneitä vai iloisia?
Onko meidät kadotettu vai löydetty?
Olemmeko me miehiä vai naisia?
"Sillä ei ole väliä", vastasi siunattu Juana-
-kuolinvuoteellaan vain 18-vuotiaana.
Ja hän lisäsi...
...kuolemansa partaalla...
...kyyneleet silmissään...
"Jumala ei salli itseään nähtävän."
"Jumala ei huuda. Jumala ei kuiskaa."
"Jumala ei kirjoita."
"Jumala ei kuule. Jumala ei juttele."
"Jumala ei tyynnytä meitä."
Ja kaikki lapset kysyivät häneltä: "Kuka on Jumala?"
Ja Juana vastasi:
"Jumala hymyilee."
Ja vasta silloin kaikki ymmärsivät.
Pyydän nyt teitä kaikkia hymyilemään.
Hymyilkää.
Juuri noin. Hymyilkää.
Ei tämä ole mitään.
Jonain päivänä minä kuolen.
Ja pystyn vihdoin syleilemään teitä kaikkia.
Yksi kerrallaan.
Kyllä. Niin minä teen.
Uskon niin.
Kutsukaa lääkäri.